"Морско синьо" с Белослава: За морето като начин на живот, а не като дестинация
23.07.202416:05
|
Tweet |
![](/uploads/article/slide/35089.jpg)
За морето като начин на живот, а не като дестинация говори Евелина Павлова с Белослава в епизода на "Морско синьо". А гледните точки към морето са безкрайно много. Ето някои от тях!
Морето при теб е много свързано с творчеството.
Признавам че 90% от моята музика и като текстове е написана вкъщи, пред морето. Аз съм типичен представител на зодия Рак, но колко да не вярвам в зодиите, вярвам в достолепието и вечността на морето, на океана. Водата и изкуството - те са едно. То е безкрайно. И аз си мисля, че синьото, the blue mind, то не е защото ние сме като водата. Ние СМЕ от водата, ние сме създания на водата. И няма човек, който да не се съгласи, че когато погледът се рее към хоризонта, усещането е, че той отива отвъд. И там отвъд се крие хубавата музика, там отвъд се крие хубавата поезия, и всичко онова невидимо, което храни душата.
Така аз, преди 27 години с Евгени, моят съпруг, бременна с дъщеря ми, попаднах на ръба на морето, на една скала, между Лозенец и Арапя. Там нямаше нищо, освен тази скала и Евгени намери път по който да слиза през скалите да кара сърф. И аз в калта, с едни ботуши, с големия корем, с неохота казах "Добре", и после разбрах какъв празник сме създали за себе си, за дъщеря ни.
Това означава, че 27 години твоето вкъщи е там?
Така е и моите приятели знаят, че когато казвам отивам у дома, удома е в Лозенец. Тук е вкъщи. Там ми е по уютно като ДОМ.
А как човек се учи да работи там и как се учи да си тръгва от морето?
Пътят до морето и обратно ми позволява да превключвам. Друго нещо е че аз преди да си тръгна, имам един ритуал. Да си прибера, да си почистя, да си оправя леглото, така че все едно всеки миг ще се върна.
![](http://fmplus.net/uploads/images/beloslava.jpg)
Казваш, че много песни са създадени там. Разкажи ни за видеото на "Падам и не потъвам", което снимахте там, но така и не видя бял свят.
Първо да ти кажа, че “Лятото зад ъгъла” е една песен, която споменавам защото тя започва така: “Пред очите ми изгряват меки слънчеви лъчи и морето се събужда тихо…" Всичко там се случва точно така.
Относно клиповете, една зима снимахме видеото към песента "Падам и не потъвам". Васко Стефанов пристигна със своя екип. Невероятно беше, че имаше сняг, а още по-невероятно, че от разликата в температурите, морето се изпаряваше. Усещането беше, все едно си на Марс. Заснехме клип, в който аз от единия край на плажа до другия ходя с един жълт шлифер, той красиво контрастира с морето. Снимахме всичко в един кадър и аз с танц, с посягане към морето минавам по плажа. И когато дойде време да гледаме се оказа, че аз съм била с токова червен нос, умряла студ, че е непоправимо с монтаж и не го пуснахме.
Там снимахме "Да", а в "Има чудо, няма друго" пък за първи път допуснах публиката в моя дом.
Разкажи ми за есенното море. Няма суета, няма хора…
А зимата! Ние винаги си палим камината и правим ябълков сладкиш с канела и кардамон. Това напълно променя аромата на морето. Морето го виждаш по съвсем различен начин. Като в роман на Чехов е. Дълбочината става бездънна.
Имаш ли си любим пешеходен маршрут?
Аз съм и планинар, и кучкар, и няма пътека и рекичка, през която не съм минала. Препоръчвам да видят Бегликташ, а оттам има път към Лъвската глава, която е над Ропотамо. Другото място също е магично - Подземната църква в село Кости, а ако планирате през май и юни да сте там, задължително трябва да видите нестинарите…. Много са местата и ако искаш, може да отворим тази страница за друг разговор в края на лятото.
![](http://fmplus.net/uploads/images/1ECD2DCBB-AAC5-4853-8C4D-8D6B8A450C01.jpeg)